Skriveni broj
Ne.
Ne znači ne.
-Bonžur. -Karl, znam da si to ti.
Oh. Hej, čoveče.
Baš sam hteo da te nazovem. Čudno. Okrenuo sam tvoj broj i samo da pritisnem.
-Sakrio si broj? -Jesam, inače nećeš da se javiš.
-Šta radiš? -Muvam se po stanu.
-Dobio si moju poruku, zar ne? -Šta? Poruku? Šta?
Izlazimo večeras.
Čoveče, to zvuči odlično. Voleo bih da mogu. U gužvi sam, znaš šta mislim?
-Ne znam uopšte. -Imam gomilu stvari da rešim.
Odgovaralo bi svaka drugo veče. Dođavola.
Stvar? Kakva stvar?
Stvar, znaš, jedna stvar.
Da je imam pred sobom znao bih, ali znam da ima nešto.
Stvar, ha? Mislim da nema ničega u tom tvom lažnom kalendaru.
Ne, to su neke specifične stvari.
Specifične stvari. Kao: "Stati u red u video klubu?"
Šta? O čemu ti to? Nisam u video klubu. U svom stanu sam.
Vidim te, Karl. Ispred radnje sam.
-To nisam ja. -Nisi?
Znam šta se događa.
Postoji jedan tip koji liči na mene i ide u iste video klubove gde i ja.
-Sada sigurno njega vidiš. -Vau. Neverovatno...
...zato što mu se usta pomeraju baš onako kako ti govoriš.
Karl, znam da ne govoriš ništa.
Karl, izađi napolje. Znam da ne pričaš.
Šta? -Karl? -Dobro.
-Vidi ko je ovde. -Zdravo.
Ćao.
-Ne mogu da verujem. -Runi.
Karl Alen.
Mislio sam da neću dočekati da te vidim.
Mislio sam da si okačio mamuze o klin, kauboju.
Ma ne, nego mnogo mi se stvari dešava...
...imam obaveze, izlazci su na čekanju, baš sam zauzet.
Tako? Razumem te druže.
Uzbuđeni smo što si ovde Karl, jer imamo nešto da objavimo.
Dušo, pokaži mu ga. Eto ga, suoči se sa tim.
-Veliki korak? -Da, veliki korak. Ogroman.
-Idete brzo, proslo je tek šest meseci? -Dve godine.
O, da. Onda je to u redu.
Bilo kako bilo, pravimo veridbu 21. Otvoreni bar.
Baš ste pokvareni. Uvek ste znali kako da me dobijete.
-Karl, to ti odgovara? -Da, smislićemo nešto.
Šta tu ima da se smišlja?
-Bože, vidi ko je ovde. -Ne padam na to, šta da se smišlja?
-Otvoreni bar. U čemu je problem? -Ozbiljan sam, Stefani je za šankom.
-Ona Stefani? -Moja bivša žena je za šankom.
O, Bože, jeste Stefani.
-Izgleda da je sa nekim. -Izledaju srećno. Dobro za nju.
Dodiruju genitalije jednom drugom, zar to nije divno?
Tako mi je drago što sam izašao. Ok, znaš šta? Moram da idem.
-Ne. Ne. Karl, ostaćeš. -Šta?
Prošle su tri godine, ne možeš da odeš svaki put kada naiđe.
Totalno nepovezano. Nema nikakve veze sa Stefani.
Karl. Piter.
-Stefani, momci. -Moj momak Ted.
-Hej. Mislim da... -Mislim da nismo.
-Odlaziš? -Nažalost, užasan tajming, jer si ti tek stigla.
-I ti si tek stigao, Karl. -Ali on ima obaveze.
Da, imam obaveze, a nemam vremena.
U škripcu sam s vremenom, a vreme je srž.
U svakom slučaju, izlazim kao gonoreja.
To nije zvučalo kako treba.
Videćemo se, ljudi.
-Zdravo, Tili. -Dobro jutro, Karl.
-Hoćeš da svratiš na doručak? -Divno zvuči, ali ne mogu.
-Malo žitarica i jogurta -Ne.
-Možda tost? -Moram na posao, ali hvala.
Dobar šou večeras. Dođite da nas pogledate.
Ti gubiš. Hej čoveče, hoćeš da se provedeš večeras?
-O to si ti, da pogađam, ne? -Aha.
-Da? -Ne, mislio sam da na tvoje ne.
Dobro, zdravo.
Pronalazač persijskih žena.com. Ne, hvala.
Žurka sa maskama, da, ne.
Oh, čoveče, evo nas.
-Karl Alen se prijavio na dužnost? -Nisam vojnik, Normane.
Ti si vojnik na prvoj liniji finansija.
-Normane, linija broj jedan. -Javićeš se u privatnosti kancelarije?
Javiću se ovde.
Norman je. Sigurni ste? Zato... U redu, kako kažete.
Sećaš se unapređenja o kome smo govorili?
-Da. -Neće se desiti.
Pokušao sam da se izborim za tebe, tu na telefonu.
Bilo je između tebe i Demkoa, i oni su izabrali Demkoa.
Nije me briga. Nisam ga ni želeo toliko.
Mislio sam da ću posle pet godina, ja biti logičan izbor, ali nema veze.
Gledaj to na ovaj način: Bar te nisu kaširali.
-Znaš šta to znači? -Dobiti otkaz?
Kako si znao šta to znači? Čuo si me da govorim ranije?
Ne, to je vrlo čest izraz.
-U mojim krugovima, izmislio sam ga. -Pa, širi se.
Ovo će te oraspoložiti. Pravim malo okupljanje kod mene.
-To je zabava smešnih šešira i perika. -Oh, čoveče.
-Šteta što neću biti u gradu. -Ne znaš kog je dana.
-Kada je? -U petak. -Van grada sam.
Rekao si istog trena kao i ja.
Kao da si se trudio da kažeš to što si rekao...
...bez obzira na to šta ću ja reći.
Priznajem da posao ide sporije, manje je zahteva za malim radnjama rolera.
Ali moj dizajn će napraviti revoluciju u industriji rolera.
-Ali nemaš potporu, a kreditno si... -Loš, ali ne želim da zvučim očajno.
-Da... -Nemam drugih opcija.
ODBIJENO
Skriveni broj
Odbijen poziv
Karl. Hej. Odavno se nismo videli.
Nik Lejn? Hej.
-Nije valjda da još radiš u banci? -Jeste.
-Sedim ispred, ručam, nosim propusnicu. -Sigurno vodiš ovo mesto do sada?
Mogao sam, imao sam ponude, nisam hteo da se vezujem.
-Kako je Stefani? -Dragi Bože, dobro je. Šta si ti radio?
Putovao po celom globusu, čoveče. Živeo sam.
Popeo sam se na Kilimandžaro. Jeo sam slepog miša u Laosu.
Ubio sam kravu bazukom.
Na zadnje nisam ponosan, ali sam uradio to, čoveče.
-Zvuči divlje. -Hoćeš da znaš moju tajnu?
Ja sam "Da" čovek.
Reč da mi je promenila život. Uzmi. -Ne, hvala, dobro sam.
"Dobro?" Time ja brišem dupe.
Vau! Ok.
-Ne želiš da radiš ovde, Karl. -Želim.
Ne, ne želiš.
-Uzmi ovaj kamen, razbij izlog na banci. -Ne hvala.
-Pitaj me želim li ja. -Želis li da razbiješ izlog na banci? -Da.
-Šta si ti, ludak? -Idi na seminar, Karl.
Karl, živi život! Nećeš zažaliti!
-Želiš da vidiš moj bend? -Ne.
Žao mi je.
-Stefani? -Karl?
Ja sam. Želeo sam da te nazovem. Valjda si mi nedostajala. Čudno, ha?
Jeste, Karl. Moram da idem.
-Ted i ja idemo na malu plovidbu. -Oh, to je super.
Drago mi je zbog tebe.
Isuse, Pit, nisam tu ili sam zauzet.
Hajde, na pola si, pregrizi već jednom.
-Pit? Hej. Gde si bio? -Dobijaš li ti moje pozive?
-Šta? Ne. Izgubio sam telefon. -Samo sereš.
-Evo ga. -Da. Eto ga.
Znaš šta prijatelju? Večeras si propustio moju veridbu.
Oh ne. Oh, sranje, zezaš me. To je bilo večeras?
Žao mi je, zeznuo sam. Nadoknadiću ti, obećavam. Izaberi dan da ludujemo.
Šta ti to znači? -Ne znam.
To nije bilo piće u baru, Karl. To je moja veridba. Ženiš se jednom.
-Ja sigurno to neću ponoviti. -Znam Karl da te je Stefani napustila.
I da si zato zloban, ali ti ovde nisi u pitanju, nego ja.
Kada si se poslednji put proveo? Uvek imaš izgovore.
"Ne želim da se obavezujem. Ne želim da se ograničavam."
-Znaš li prezime moje verenice? -Naravno. Fišer, Fišman. Čekaj, Fišvol.
-Fišvol. Misliš da je Lusi Fišvol? -Nije? Pogrešio sam?
-Preziva se Burns. -Burns?
Lusi Burns, Karl.
I pogodi šta još? Ne dopada joj se moj najbolji prijatelj.
Stalno razmišljam kako bi joj se svideo, ali znaš šta?
-Ne mogu da se setim. -Pit, ja...
Ne želim da čujem još jedan izgovor. Radi šta želiš.
Kažem ti, ako ne promeniš život završićeš usamljen.
Usamljeni čovek, Karl. Usamljeni čovek.
Zdravo, Karl.
Runi, dođi na čas.
Da li ti deluje Karl malo nastrano? Je li do mene, ili izgleda kao da je mrtav?
Ne više od uobičajenog.
Neznam. Naginje mi ka tome da bi možda stvarno mogao biti mrtav.
Retko sam ga viđao, pa mi je teško uočiti razliku.
Tako je, nije bio dobar prijatelj. Nije bio dobar ni u čemu.
-Ima li još piva u frižideru? -Žao mi je, ovo je poslednje.
To je uznemirujuće.
Šta je to bilo?
Dobrodošli u "Da". Upravo ćemo početi.
Molimo, nađite sebi sedište.
-Karl? Hej, Karl. Psst! Čoveče. -Zdravo, Nik.
-Stigao si, čoveče. -Želeo si...
Naravno, sešću ovde. Znao sam da ćeš doći.
Video sam ti u očima. Svideće ti se.
Terens je genije. Razneće ti mozak po sobi. On je kao umna granata.
-Ne znam da li to želim. -Ali ti treba, zato si i ovde.
Treba da počnes da govoris "da" i to svemu. Počinje.
Život, svi ga živimo. Zar ne?
Oh, jako.
Promena dolazi od svesti, ali odakle dolazi svest? Iz spoljašnosti.
A kako da kontrolišemo spoljašnost? Jednom rečju. A koja je to reč?
DA!
Reč je da, da, da, da. Recite milion puta i još milion.
-Reč koju ćete reći 2 miliona puta je... -Da!
Želim da pozovete "da" u svoje živote, jer će ga spasiti .
Kada kažete "da", primate moguće. Gutate svu energiju i izbacujete štetnost.
Pre nego što počnemo danas, poželeo bih dobrodošlicu novim članovima.
-Ko je među vama nov? -On. Ovaj momak ovde. On je nov.
-Ovde. -Molim te, nemoj. Isuse
-Ustani, budući "da" čoveče. -U redu je. Samo vas gledam.
Ne možes da gledaš život, prijatelju. Hajde popni se ovamo.
-Ne hvala. Ovde mi je kul. -Izvini?
-Šta si rekao? -Rekao sam da je u redu.
-Pre toga. -Hvala.
-Vrati se unazad još samo malo. -Ne.
Ne čoveče! Ne čoveče!
U redu je.
Ako breg neće Terensu, Terens će bregu.
-Kako se zoveš? -Karl.
Da pogađam, neko te je nagovorio da dođeš danas ovde. Zar ne?
-Da. -Da!
-A ti nisi siguran u vezi sa ovim? -Ne.
Ne čoveče, ne čoveče!
Mrtav si, Karl. Govoriš ne životu i zato ne živiš. Praviš izgovore za ljude...
...i sebe. Zaglavljen si na istom ćor-sokak poslu godinama. Nemaš devojku.
Nemas ništa ni blizu devojci. Izgubio si ljubav svog života jer nije mogla...
...da bude sa nekim ko nije živeo svoj.
Većina noći ti je toliko dosadna i ispunjena čamom...
...da ne možeš prikupiti entuzijazam potreban za masturbaciju.
Da li sam u pravu, Karl?
Imao sam neke probleme.
Napravićemo zavet, Karl. Želiš li da napravimo zavet?
-Reč je da, Karl. -Da! Da! Da!
Kada napustiš ovu zgradu, kad god ti se ukaže prilika, ma koja bila...
...reći ćeš "da". -Da! Da! Da!
A ako bih rekao onu drugu reč?
Obećaćeš sebi. A kada to prekršiš, stvari mogu postati opasne.
Šta kažeš, Karl?
-Spreman si na zavet? -Da.
-Da! -Da!
-Ponovo. -Da.
-Reci ponovo. -Da!
-Uveri me. -Da, da, da!
Daaaa!
-Hej, eno ga. -Baš je bilo divno.
Hvala. Vrlo moćna stvar, ha?
-Drago nam je da si sa nama. -Znači, uradićeš tako?
-Ne znam, možda. -Nisam znao da smo izašli sa "možda" seminara.
Čoveče, dobra kola. Možeš li da me odvezeš do Elizijan parka?
Oh. Uhh...
-Da! Naravno da može. Je li tako, Karl? -Uhh... Što da ne.
Da! Nećeš zažaliti, Karl!
-Mogu li da upotrebim tvoj telefon? -Samo napred, čoveče.
Da nastavim ili ovde odgovara, jer stvarno nije bitno.
Samo trenutak, ne čujem svoje misli.
Još samo malo napred. Tamo uz brdo.
Nastavi.
Ja ću do ovde. Ok. Da.
Šta? Halo? Halo?
Sranje, čoveče. Baterija ti je prazna.
Oh, odlično.
-Hvala. -Pa, gracias amigo.
Bilo je lepo što si me povezao, većina ljudi kaže ne.
-Imao sam mnogo sreće ispred tog hotela. -Nema problema, laku noć.
-Mogu da pozajmim koji dolar? -U redu.
Sam sam kriv.
-Da, možeš. -Imaš ga mnogo. Mogu li dobiti sve?
Svakako. Sve je tvoje.
Bog te blagoslovio, čoveče.
Hajde.
Hajde, hajde.
Savršeno.
-Karl, hoćeš sav novac da daš beskućniku? -Da, želim.
A da ti pokvari mobilni da ne možeš pozvati AMS kad ti nestane gorivo?
Znaš šta? To zvuči kao jebeno dobra ideja!
-Zašto ne prošetaš brdima i ne ubije te porodica Menson? -Nemam ništa protiv.
Hajde.
Da, to mi je jedina jebena opcija.
Da li bi poneo kantu sa 25 litara benzina uz ogromno brdo do kola?
Da li bih mogao? Stvarno?
-To je sreća. -Zdravo. Slikala si me?
-Možda. Nestalo ti je goriva? -Možda.
Sranje. Meni se desilo to proš le nedelje.
Kada si vozila u neplaniranom pravcu, da bi odbacila beskućnika...
... koji ti je potrošio bateriju da ne možeš da pozoveš AMS? -Ne, ali to se tebi desilo.
-Nije, zasto to misliš? -Koristio ti je telefon?
Da. Izgleda da je najpopularniji beskućnik na planeti.
Bio je u vezi. Bilo je to lepo za videti.
Drago mi je što sam bio deo toga, stvarno.
-Sigurno je dobar osećaj. -Naravo. Plus vežbam usput, kul.
-Treba ti prevoz? -Na tome?
-Idem li prebrzo za tebe? -Ne, mislim da možeš i brže.
Tako ćemo se slupati i bar ću umreti. Ne želim da budem na aparatima.
-Šta radiš? -Slikam te, nasmeši se.
-Ne vidim, oslepeo sam. -I ja, zar to nije sjajno?
Dobro je. Hvala na vožnji.
Nema na čemu. Nadam se da će ti se uskoro vratiti boja u lice.
-Ja sam više za četvorotočkaše. -Stvarno?
Nikada ne bih pogodila. Delovao si tako spokojno na dva.
-Mogu li dobiti kacigu nazad? -Još uvek je nosim? Hvala.
Pa, jesi li dobro?
Dobro sam, sem ako ne želiš da se družiš sa mnom.
-Šta? -Šta si rekla?
Hej, ja...
Prijatno veče.
Da.
Da uvek vodi nečemu dobrom.
Ne izbegavaj prilike. Mogu doći u bilo kojoj formi.
Halo?
Karl, ovde tvoj drugar Norman. Tvoj šef, ali više drugar nego šef.
Valjda.
-Nedostaje nam osoblje za subotu. Možeš li da dođeš? -Svakako.
Ništa bolje od unutrašnjosti banke na prelep subotnji dan.
Ima nešto magično sa ovim mestom.
Da li bih povećao penis?
Kao da mi to treba.
Pretraživač persijskih žena.
Zdravo, ja sam Faranuš. Da li bi bio muškarac za mene?
Valjda.
Izvinite. Prijavila bih se za manji biznis kredit.
A kojim se biznisom bavite?
Pravim torte u obliku različitih lica slavnih.
-Oh, vau. Miki Rurk. -Ne, to je Bono.
-Valjda nema ukus kao Miki Rurk. -Šta mislite?
Mislim da.
-Zanimljivo, torte. -Samo sam pratio intuiciju, Norm.
-Nazvao si me Norm, to je nadimak? -Da, valjda.
Lepo. Dopada mi se tvoj stil, "Kar". To bi mogao biti tvoj.
Da. Karl je već kratko, ali..
Ti si đavolak koji nam treba ovde. Znaš šta sam uradio?
Šta?
Ta stvar sa Demkom mi je trn u oku. Odmarširao sam gore i rekao glavonjama:
"Karl dobija unapređenje umesto Demka, ili sa njime, ili ja odlazim."
-Stvarno? Šta su rekli? -Prvo ih je privukla opcija da odem.
-Onda sam to bacio sa stola. -Dobar potez.
I rekli su da ako počneš da pokazuješ inicijativu, mogu da te unapredim.
-I? -Pa radiš to.
Da, stvar sa tortama. Smišljaš nadimke.
Znaš šta? Zvao sam Dimka jutros...
...da pitam da li bi on radio u subotu i znaš šta je rekao?
Ne.
-Kako si znao? -Nije ovde. -Ali ti jesi Kar, zato tebi dajem posao.
-Norm, to je fenomenalno. Bože. Hvala ti. -I lepa povišica za tebe.
-Raste ti plata na 65. -Hiljada?
Naravno da su hiljade.
Tako je, hajde da se pozdravimo, Bratomire.
Vidiš šta sam napravio?
Spojio sam "brat" sa "mirom". Bratomir. Baš je kul, a?
Stvarno je kul, Norm.
Bio sam takav kreten. Žao mi je, trebalo je da dođem.
-Mislim, stvarno. -Sad si našao da propovedaš, Karl.
Kažem ti čoveče, stvari su drugačije.
Ok. Čekaj, čekaj. Znači moraš svemu da kažeš da?
Baš tako. Nisam bio otvoren. Sada jesam i stvari su mi se promenile.
Kao da je počelo doba reči da.
U redu. Gledaj, izvući te iz kuće, ja sam skroz za.
Izvinite. Donesite nam još jednu turu pića.
Zapravo, otvorićemo račun...
...a ovaj naš dobri prijatelj, Karl, će se pobrinuti za njega.
-Slažeš se sa tim, drugar? -Da, slažem se.
Ok.
Trebao bi da spremam slučaj za ponedeljak, ali ne mogu ovo da propustim.
Hej, ti, daj još ljutog sosa.
Vi, momci, ste se baš ubacili u ovu "da" stvar.
Ok, ok.
Uspeo je.
Piće na moj račun.
Karl, bilo je ekstra.
-Izvinite, mogu li... -Apsolutno.
Mislim da nije to tražila, ali u redu.
-Da li sam imao žvaku? -Hej. Šta to radiš, seronjo?
Polako, polako. Došlo je do malog nesporazuma.
Samo govorim da životu, ortak. Moraš reći da životu.
Napravio sam tajni zavet To je zvučalo nestašno.
-Trebali bi ti i ja izaći napolje. -Ne. Bože, ne.
Ok, u redu je. Ukapirao sam. Ukapirao sam.
Ok. Ali ako ja pobedim...
...vodim tu tvoju lepoticu na bal, jer ona to zaslužuje.
-Svaka lepotica zaslužuje da ide na bal. -To je tako lepo.
U redu. Udario me po sred lica, čoveče.
-Ne brini, čuvam ti leđa. -Ne čuvaš ti ničija leđa.
Izvini čoveče. Sve je našom krivicom.
-Nisam se tukao od sedmog razreda. -Znam.
-Hej! Tući ćemo se ili ne? -Hoćemo. Hoćemo. U redu. Ok?
Tražiš još, ha?
Ja sam spreman, ok? Oh, gde sam nestao?
Kako ćeš se tući, kada me ne vidiš?
Gledao si "Legendu o Biliju Džeku?" Jer ću te ovim stopalom...
izlupati po toj strani lica i ti ne možeš ništa protiv toga.
Samo nemoj da mi odvališ zub, ok?
Nego daj da unovčimo ovo. Da im pružimo šou.
Šta?
Prvo moramo da ustanovimo osnovna pravila.
A osnovna pravila su da nema osnovnih pravila.
Idiote, ja sam pogrešan tip.
Onda bi možda trebao da počneš da budeš pravi tip.
Zato si oboren...
...jer imaš pogrešan stav odmah na početku.
-Ovde sam, seronjo. -O Bože. Tako je zabavno.
Ti si kompletni...
Jesi li dobro?
Zamalo da ga blokiram. Nisam stigao.
Ok, gotovo je. Popili smo.
-On je dosta popio. -Ozbiljno, čoveče.
Drago mi je da sam imao ovo iskustvo.
-Mislim da smo obojica postali zreliji. Nazovi me. -Seronjo.
-Stvarno smo uspeli. -Da, stvarno smo uspeli.
-Nikada neće otići na bal. -Ne, neće.
-Ok. Tili, tu ste. -Zdravo, Karl.
-Šta mogu da uradim za vas? -Pomozi mi da postavim neke police.
Oh, stvarno?
-To bi bilo to. Vidimo se kasnije Tili. -To je bilo divno Karl. Ne tako brzo.
-Šta to radite? -Zaboravila sam da odem u banku.
-U redu je. -Postajem zaboravna, to dolazi sa godinama.
-Ne brinite za to. -Moraću nekako da ti se odužim.
Samo činim uslugu komšijama, meni je to dovoljno.
Tako si zgodan. Kako to da te nikada nisam videla sa devojkom?
-Nemam ništa ozbiljno, ali izlazim. -Hoćeš li olakšanje?
-Molim? -Znaš, seksualno olakšanje.
-Uh. Šta ja radim ovde? -Ne moraš ti ništa Karl, samo lezi.
-Ja ću sve da rešim. -Neznam šta da kažem. Zapanjen sam.
Mislim da ovome neću moci da kazem da, Til.
-Oh, ma hajde. -Ali hvala na ponudi.
Imam ovu stvar koju moram da završim, videćemo se.
U mojim košmarima.
Oh, ma daj.
Terens je rekao da će se ovo desiti ako kazem ne, to je smešno.
Izlazi odatle. Ako želim da kažem ne, reći ću ne.
Dobra kuca.
Samo se opusti. Ja ću se pobrinuti.
Oh, Bože!
Oh, Bože! Oh, ne. Oh, moj...
Vau.
To je... vau... To je...
Kako to radiš? Aj!
Zabava pod maskama. Dođite kao omiljeni lik iz Harija Potera.
Važi, Norm.
Karl Alen će prisustvovati.
Zdravo.
Stvarno, uvek sam to hteo da probam.
Mogu da očekujem dostavu između osam ujutru i pola šest?
Zdravo, imate li vremena da pričamo o crkvi Isusa i njegovih svetaca?
Da, uđite.
-Kolačići. -Kolačići.
Tako je!
Hej. Stvarno uspeva.
Prelepo je, čoveče. Prelepo.
Želim da uzmem časove gitare. Želim naučim da letim.
Da, želeo bih da naučim Koreanski.
Razumeću
U redu, sada kapiram.
Kako me je nazvao?
POMOZITE BESKUĆNICIMA
Dođi i uzmi.
Tu ste. Želite li malo?
Želim da počnem posao sa distribucijom organskog đubriva.
ODOBRENO
Sledeći.
-Hoćeš da vidiš... Oh, izvini. -Znaš šta? Rado.
-Izvoli. -Hej. Došao sam.
Super.
Da.
Roling Rok, molim vas.
Iz osvita vremena... U donjem svetu.
Postojao je bend.
Oh, da, postojao je.
I mi smo bili taj bend.
Da, mi smo bili.
I taj bend je stvorio rokenrol.
Oh, da, jeste.
I taj bend je pojeo morsko bilje.
Da
I taj bend je ozračen.
Zdravo, Džejk, Penelope, Rodrigo, Filip, Zakari.
-Mi smo "Munchausen by Proxy". -Zezaš me.
I should have been the one To break up with you
You said, "Who are you?"
Who are you?
I wanna snap your neck and spit on you You said, "Who are you?"
Who are you?
If I got a call that said you were dead You said, "Who are you?"
Who are you?
I'd shrug my shoulders, and I'd say whatevs You said, "Who are you?"
Who are you?
Hej, da li ste upoznali mog prijatelja Jana? On je haker.
Pomogao mi je da obrišem vašu MySpace stranicu.
I MySpace stranicu vašeg benda. I vašu Facebook stranicu.
Srećno surfovanje po netu, seronjo.
Don't call me past 11 p.m. It won't happen again
Happened once, it happened twice
It happened three times, Maybe four times, maybe five times, maybe
Maybe it happened six times But it won't happen a seventh time
No, no, no, no
I'm not your late night booty call
Whore no more
Don't call me past 11 p.m. It won't happen again
You can call me at 10:59
But don't call me at 11 'Cause that's my rule now
Mogu li dobiti vode?
-Hej! Bez-goriva-muvanje tip -Zar smo se muvali? O da. Sad se sećam.
-Šta radiš ovde? -Jel ovo uvrnuto ili šta?
-Tako je uvrnuto. -Da.
-Proganjaš me? -Ne bih nikada ja to.
Usput, tvoj nameštaj u dnevnoj sobi super izgleda iz dvorišta.
-Odličan nastup ili šta već, znaš. -Hvala.
Da. Jak tekst. Sama si smislila?
-Dolazi iz ličnog iskustva. -Kul.
-Hoćeš piće? -Ne mogu, moram da ustanem rano.
-Moram da idem, ali... -Oh, stvarno?
Možeš da me otpratiš do skutera.
Predajem džogiranje za ljude koji žele da vežbaju i fotografišu.
Oh, da. To postaje popularno.
To je u Grifit parku i pravimo krug. Otprilike 5 milja.
U šest ujutru.
Vau. Nikada nisam bio budan u šest ujutru. To je rano.
Da. Ali nastaju fenomenalne fotografije.
Ok, znači u bendu si, baviš se džoging fotografijom, šta još?
Šta god želim. Volontiram u skloništu, slikam malo.
Da, to je kul. I ja sam radio dobrovoljno.
I malo pozirao za aktove.
Dobro da znam, ako, znaš, ikad budem trebala da...
Bilo kako bilo, moj odgovor je da. Rado bih izašao sa tobom.
Nisam te pozvala da izađemo.
Zamalo da me prevariš sa tim komentarom o aktu.
-Ti si to rekao. -Ko god da je, osetio sam se neprijatno.
Hej, zašto ne dođeš sutra na moj čas.
Zašto ne prestaneš da me gušiš? Ozbiljno. Mislim da je još rano.
Da, voleo bih.
Ok. Videćemo se sutra.
-Karl. -Alison.
Da, Runi?
Jo, Karl, idemo u klubove.
Imam kutiju Red Bula. Držaće nas cele noći. Dolaziš?
Da.
-Ok. Svi spremni, kamere napunjene? -Alison? Treba li nam blic?
Ne kada je sunčano, Redži.
Predivna noć, ljudi. Vrh, to poštujem.
Cimnite me na mob tokom nedelje. Da ponovimo.
Karl, ako me pitaju da opišem prošlu noć, samo ću reći "Ou!"
I ja, Run. Li, jedva te poznajem, ali se osećam komforno.
Vidi koliko smem da se približim. Hej, Alison, ja sam, Karl. Stigao sam.
Alison, stigao sam.
Hej. Ko su bili oni tipovi?
Runi i moj prijatelj Li. On je medicinska sestra. Ismevao sam ga.
Bili smo noćas na nekoliko žurki. Bilo je totalno do jaja.
-Deluješ baš hiperaktivno. -Popio sam nekoliko Red Bula.
Jesi li pila ikada Red Bul? Ja nisam pio Red bul. Sinoć sam popio Red Bul. Volim Red Bul.
Imam novu ogrlicu, svetli u mraku. Ne vidi se sada sem ako ne uradiš ovo.
To je stvarno nešto. Zar se od Red Bula ne srušiš?
Ne, ne, ne. Ne, ne. Ne mislim tako. Ne.
Hej, nakon džoginga, trebali bi otići na Red Bul.
Ti i ja možemo otići na Red Bul. Mogli bi podeliti Red Bul.
-Ok, to bi... -Red Bul.
-To zvuči... -Red Bul.
-Mislim da... -Red Bul.
-Stvarno bi... -Red Bul.
Red Bul.
Dopada mi se mnogo energije. Svi, ovo je Karl. Karl, ovo su svi.
Zdravo svima.
Idemo. Da upadnemo u formu.
Oh, ova je dobra.
Stanite mirno.
Uhvatio sam.
Hej, Karl, jesi li dobro?
Budi miran.
Dobro je.
Ne mogu da te provalim, nepredvidiv si. Nekako misteriozan.
Slušaj.
Volim da živim i provodim se. Ako ti to ne odgovara, prekinimo odmah.
Dopada mi se to. Ne znam kako ljudi žive sa istom dosadnom rutinom.
-Bolje da me upucaš, nego tako. -Znam. I to po sred face.
Ozbiljno, izlazila sam sa tipom i bila zaprepašćena kako je zadovoljan...
...živeći svoj život u toj maloj zatvorenoj kutiji.
Znam. Frustrirajuće. Samo želim da zgrabim takve ljude i protresem ih.
Kažem, "Probudi se. Propuštaš polako stvar zvanu život."
-Istina. -Da.
-Šta se desilo sa tim momkom? -Nije uspelo, duga priča.
-Ona koju si pevala sinoć? -Može biti.
Priča o dečku, bolna tema. Ne istraživati dalje.
Ok, ako želiš da znaš, živeli smo zajedno.
Mislila sam da je on pravi, ili kako već.
I onda iznenađenje, raskinuo je bez razloga.
Nestao, nikad ga više nisam videla.
Vau. Surovo. Žao mi je.
Sledeći put me upozori na dužinu priče, makar.
Malo je razvučena.
-Poradiću na tome. -Da, samo skrati višak.
Ooh! Je... Bilo je veoma zdravo.
Spontana je, hrabra. Nezna šta radi i briga je. Kompletno suprotna meni.
-Karl, molim te dodaj mi čalulu. -Svakako, Faranuš.
-Kako ste se vas dvoje upoznali? -Pronalazač persijskih žena.com.
Prilično je kul. Trebao bi da proveriš.
-Veren sam. -Oh, da.
Zar bi trebao da pričaš o Alison ispred Faranuš?
U redu je, čoveče. Tek smo se upoznali. Zna da to nije isključeno.
-A i totalno nije moj tip. -Čujem te.
Izvini, Faranuš.
U svakom slučaju, ne bih upoznao Alison, da nisam rekao da beskućniku.
Ne bi ni izašao na sastanak sa nepoznatom Irankom.
-Bez uvrede, Faranuš. -Nema je.
-Nisam znao da imam posla sa "ne" tipom. -Ne. Mislim da je odlično.
Baci ovo za mene.
-Hej, dušo. -Hej.
-Lusi, Faranuš. Faranuš, Lusi. -Zdravo.
Moji prijatelji su bili jadni i niko mi se nije ponudio da napravi zabavu.
Hej, ja imam ideju.
-Karl, hoćeš li da napraviš Lusi zabavu? -Da, svakako.
Zašto da ne? To bi bilo divno. Da, bilo bi mi drago.
-Rešen problem. -Da.
-Stvarno? -Da.
Pa, hvala, Karl.
-To je stvarno slatko. -To je slatko, Karl.
Oh, zaboravio sam. Treba da uzmem kostime za mene i Alison.
Kostime za šta?
-Šalim se. -U redu je, blokirao sam i vratio ih nazad.
-Dobre maske, čoveče. -Ostale su samo za grbavce.
Ovo je Alison, a njen štapić je napravljen od sekvoje.
-Zdravo. -Ti mora da si Norman.
Da, drago mi je. Hvala što ste došli, uđite.
Imamo piće, čips, umake i dobre ljude kao vas dvoje.
-Hvala. -Zakoračite, veče će biti ludo.
-Uđi, igraj zonu. -Hajde.
-Dobar umak, ha, H.P.?
Ima ga na tone u Koskou. Vidiš, imam ekskluzivnu člansku kartu.
A tom karticom imam pristup celom mestu.
Mogu uzeti velike količine bilo čega po diskontnim cenama.
Niko ne može da dođe do jedne od kartica?
Ne, ne verujem. Ali mogu da pitam nekoga, ako želiš.
-Da, kaži neku lepu reč. -To bi bilo odlično.
Čudan je osećaj ići kući, zar ne?
"Ne idem kući, ne stvarno."
Superiška bando. Ko hoće da gleda "Dvoranu tajni"?
-Hvala što ste došli. -Bilo mi je drago.
I meni, takođe. Hvala. I hej.
Tako je. Priđi. Ja ću prići.
-Držiš tako tu ruku a druga ide u zagrljaj. -Hvala što si me uputio.
-U redu je. -Ćao.
Ok, ljudi, ukrcavanje.
Sledeća stanica je Azkaban.
Hej. Hoćes da voziš?
-Sve si bolji. -Nije loše, ha?
Ooo. Moj je.
Imam ideju.
-Ne možemo ovo. -Zašto? Bojiš se?
Požuri. Neko dolazi. Mislim da vidim nešto. Požuri.
-Ovo je ludo. -Znam, ali je divno.
-Ovo je nestvarno. -Potpuno se slažem.
Znaš, do sada nisam dala nikome da vozi moj skuter.
Ni ja nikome da me poljubi na pozornici Holivud Bola.
Dobro veče, Los Anđelese.
Poželite dobrodošlicu u Holivud Bol bendu "Munchausen by Proxy."
Ja sam vaš najveći fan. Beng!
Ubio sam je.
Postao sam neko.
-Ne znam za to. -Mora da imaš jezive obožavaoce.
Ne verujem.
-Ni nemamo ih toliko. -Šta pričaš?
Rodrigo i momci iz bara. Njima se ne može verovati.
Tu sam ja i moji prijatelji, ima 8-9 nestabilnih ljudi.
-Koliko ljudi može stati ovde? -Odprilike 17 hiljada.
-Svako pozove 1800 najbližih prijatelja. -Ne treba. Znam da naša muzika nije popularna.
Šta?
Volim da je pravim. Kao i fotografiju. Znam da se ne traže mnogo...
...zamućene fotografije napravljene tokom trčanja, ali...
Ništa nisam hteo da kažem.
Znaš, koga briga? Svet je igralište.
To znaš kada si dete, ali nekako to svi zaborave.
Volim tvoju muziku. Svako može da fotografiše dok stoji mirno.
-Hej. Šta to radite? -Sranje.
-Stani. -Stojim.
-Hajde, Karl, beži -Hvala.
-Stani gde si -Važi.
-Lezi dole. -Kako kažeš.
Karl, šta radiš to, idemo.
U redu. Ne mogu da udovoljim svima.
Zdravo, svima.
Malo vitamina C. Daje snagu. Odmah dolazim.
-Raspodeli ostale. -Hoću.
-Li? -Hej.
Šta ima, moj tebra?
-Nešto nije u redu, zar ne? -Karl, trebaš mi na sekund.
Možeš li da sačekaš minut, Li?
Šta se zbiva, Norm?
Nešto se gadno dešava. Čovek iz korporacije je ovde.
Ne gledaj.
Želi da razgovara sa tobom. Mislim da je u vezi sa svim
onim zajmovima koje si odobrio.
Dobro, lepo smo se igrali.
Možda sam zasrao, Norm.
U svakom slučaju ne brini. Sigurno vodi nečemu dobrom.
-Hej, i ja sam deo toga. -Ne.
-Da. Gledao sam i puštao. -Norm.
Imao si osećaj. Bio si u zoni zajmova, sećaš se?
-Bio sam. -Ja sam te nadgledao.
Da, jesi.
Ali se plašim da nas je ujelo za dupe. Sada moramo da se suočimo.
-Idemo. -Mogu li dobiti minut?
Ok.
Li, šta ti treba? Možda je ovo moj poslednji zajam.
Ovo je Dukati.
Mislim da me zbog njega neće zezati što radim kao sestra.
-Vidiš na šta mislim? -Da. Prijatna vožnja.
Vidimo se na drugoj strani, Li.
Karl.
Vesli T. Parker, podpredsednik Brea Federalne Štedionice.
Drago mi je.
Svaka dva meseca prosečan službenik odobri 35-40 zajmova.
-Ti si odobrio 561. -Malo više od proseka.
Još su neobičnije sume. 250 dolara za mauntin bajk.
-600 dolara za časove surfovanja na vetru. -Probali ste? Zabavno je.
Karl, ova banka po tradiciji nikada nije davala male zajmove.
Mogu da objasnim.
Sedi, Normane. Prvo sam mislio da nas potkradaš.
-Nikada ne bih to uradio. -Ja bih, da mogu. Što ne bi ti?
Ali...
Onda sam pogledao malo bolje.
Ovi ljudi su toliko zahvalni što smo im izašli u susret...
...pa vise od 98% njih otplaćuje na vreme.
I zato što si ih toliko mnogo odobrio...
...mi zapravo mnogo zarađujemo. Karl, ti mikro-zajmovi, uopšte nisu loši.
Vidiš, Kar, bez brige.
Karl, šta bi rekao ako bih te pozvao da radiš gore sa velikim momcima?
-U korporaciji? -Vau.
To je divno. Morao bih da kažem...
Ne. Pre odgovora, da popričamo o novcu. Dolari i centi, Ves.
Bojim se da to ne mogu sa tobom, jer uzimamo samo Karla.
Kapiram.
Do kraja dana ćemo ti spremiti ugovor o zapošljavanju.
Dobar posao, Karl. Udri pesnicu.
-Promašio sam. Hteo sam i ja. -Evo ti pesnica.
Ova je lepa. Dopada mi se u krem boji, šta ti misliš?
-Sviđa mi se. -Da?
Da.
Mladin bingo? Kako se igra mladin bingo?
To je kao i običan bingo...
...ali samo vičete neprijatne činjenice o mladi, ok?
Da.
-Ne, ne želim mladin bingo. -Ma daj...
Ne želim ništa složeno.
Mora da istisneš svaku kap iz ovog iskustva.
Ne zvuči komplikovano. Je li komplikovano?
Postavljaćete još mnogo pitanja? Nemam ceo dan.
-Treba da odemo negde drugde. -Ok. Ja ću da razgovaram sa njom.
Gospođice, nešto nije u redu?
Da. Nešto nije u redu.
Sedim ovde po ceo dan
i gledam druge kako se vere i venčavaju.
Nije fer! Šta ja da radim?
Šta za Su-Mi? Kada će doći moje vreme?
Ah, razumem te.
Uskoro će doći tvoje vreme.
Vidiš li damu koja je došla sa mnom?
Ona je verenica mog najboljeg prijatelja
i stvaaarno me mrzi.
Stvarno bi mi digla cenu, ako bi pomogla oko njene zabave.
Hajde da budemo u istom timu.
Šta kažeš, Su-Mi?
Ok.
Idemo.
Mladin bingo je veoma prost. Objasniću vam detaljnije, ako želite.
Ne mogu da verujem.
Čovek stoji na ivici, hoće da skoči!
Šta da radimo?
Šta se dešava?
Mislim, neko hoće da se ubije.
Da skoči.
U šta gledate, ha?
-Nemoj to da radiš. -Ne pokazuj na mene, ortak.
Hej, gospođo, skloni tog psa.
Ortak, možeš li malo da se pomeriš, za dva koraka?
Da li je neko zvao policiju?
Da. Ali biće mrtav dok stignu. Neko mora da ga odgovori.
-Sklonite se sa puta. -Neka mu neko pomogne!
Hej, ortak.
Ko si pa ti, čoveče?
Ne pokušavaj ništa. Ubiću se, zato me ne zaustavljaj.
-U redu. -Kako to misliš, "u redu"?
Ne, ne mislim da je u redu. Daj mi samo sekund.
Trebao bih nešto da ti kažem, ali stvarno ne znam šta.
-Užasan si, jesi li uopšte pandur? -Razmišljam, samo malo.
Čekaj. Znam.
Kuda ćeš, čoveče?
Oh, čoveče.
-Čoveče. Halo? -Ne radi to, dolazim.
Strpljenje je vrlina.
Šta radiš unutra?
Želim da se skloniš Sa te ivice, moj prijatelju
Možeš da skineš breme svih laži U kojima si živeo
I ako ne želiš nikada Više da me vidiš
Razumeću
Šta je to?
Ljuti dečko je malo lud
Klizi preko tajnog bola
Znaš da ne pripadaš
Svako koga znam ima razlog
Da kaže
Zaboravi prošlost
Želim da se skloniš Sa te ivice, moj prijatelju
Možeš da skineš breme svih laži U kojima si živeo
I ako ne želiš nikada Više da me vidiš
Razumeću
Dobio sam žuljeve na prstima.
-Karl? -Stefani, Ted, hej.
Kako ste? Šta radite ovde?
Idemo nedelju dana na Tahiti. Tedov otac tamo ima lepo imanjce.
Stotinu hektara nije tako malo. Bar ne na Tahitiju.
Videla sam te na TV-u. Neverovatno, Karl.
Ma, samo malo spašavanje života. Ništa posebno.
-Kuda si se uputio? -Nalazim se sa devojkom.
-Neznamo gde ćemo. -Stvarno?
Samo ćemo izabrati mesto. Na foru "eci peci pec".
Budite dobro. Videćemo se.
-To zvuči dosta zabavno. -Možeš li da zamisliš?
Ne.
Imam prtljag da prijavim.
Dve karte za prvi avion odavde. Nikada nismo radili ovo ranije.
-Sledeći let je za Linkoln, Nebraska. -U redu.
-Ok. -Ok.
-Da? -Linkoln.
Evo nas stižemo.
Gde ljudi idu kad dođu u Linkoln, Nebraska?
Sigurno bi trebali da odemo tamo.
MUZEJ PRVENACA TELEFONA
Prvi operaterski set slušalica je bio težak preko pet kilograma.
-Zanimljivo. -Vidi ovo.
-Prvi poziv ikada obavljen. -Baš je kul.
Vidi telefon. Manji je nego što sam mislio.
Čekaj malo, vibracija.
Halo?
Dobar hitac.
-Šta kažeš na to? -Baš je seksi.
Onda, šta da radim? Samo...
-Lakše malo. -Ovako.
-Ok. -Tako je.
Da povučem?
Uspela sam. Mogu li ponovo? Šta je bilo?
Dame i gospodo, da vas čujem...
...malo podrške. Sa Univerziteta Nebraske - Kornhaskersi.
Dvadeset dolara da će ih Oklahoma razbiti.
-Pit, spusti to na podmetač. -Šta, sada ziviš ovde?
-Da, pitao sam Karla i morao je da pristane. -Je li to Karl?
-Čekaj malo. -Čekaj malo, čekaj malo.
Energija je toliko opipljiva ovde, Kris. Ne mogu čuti ni svoje misli.
-Očito da su u Nebraski. -Vau.
Ovo je zanimljiv deo, ako ne skinete glave kako treba, sve se pomeša.
Neko dobije kljun, ili usta puna žila, a vi dobijete sudsku žalbu.
Imamo onesvešćenog dole na odstranjivanju glava.
Ne mogu da verujem da sam se tako sapleo.
-Delovalo je da si se onesvestio. -Ne, rekao sam ti da mi je urastao nokat.
Ok. Mislila sam se da je zbog džigerica i šija.
Nemoj, molim te.
Oh, Bože. Počinje kiša.
Evo. Zaštitiću te.
Hajde.
Požuri, nemamo vremena. Moramo da nađemo zaklon.
Hajde.
Uđi. U redu je. Imam te.
Alison, dobro si?
Povređena si?
-Šta? -Ne znam. Mislim da te volim.
Stvarno?
Znam da mi se dopadaš neko vreme, ali sam sada odlučila da te volim.
-Voliš li ti mene? -Definitivno. Volim te kao da ne poveruješ.
Malo je smešno.
Razmišljala sam...
Znam da je ludo, naročito za mene. Možda da živimo zajedno kada se vratimo.
Vau. Stvarno? O tome si razmišljala?
Šta ti misliš?
-Šta ja mislim? Uh... Da. -Oh, Bože. Napravio si pauzu.
-Ne, nisam napravio pauzu. -Napravio si pauzu.
Ne, nisam napravio pauzu. To je samo veliki korak.
Bila je glupa ideja. Nije trebalo ništa da kažem.
Hajde, šta pričaš? Hajde, pitaj me ponovo.
-Da li želiš da živimo... -Da.
Da li je bilo pauze?
Mogu da smanjim za nekoliko milisekundi ako ti...
-Kuda putujete danas? -Los Anđeles.
Samo tren.
Treba da radimo ovo svakog vikenda. Mogli bi videti ceo svet.
Ja sam za.
-Dobro si? -Jesam.
Gospodine?
-Da li bi ste mogli poći sa nama? -Izvinite?
Samo želimo da vam postavimo nekoliko pitanja.
Baš si šašava. Oh, odlično.
Oh, prelepo. I vi učestvujete u ovome?
Oh, bože, vi momci ste me stvarno zeznuli.
Ludak na terminalu. Uzbuna.
-Oh, dobar posao. -Idemo, šaljivdžijo.
Hajde, gospođice.
-Mrzite li svoju zemlju, g. Alen? -Šta?
-Mrzite li Ameriku? -Ne. Naravno da ne.
-Zašto ste planirali da je napadnete? -Šta?
-Mislim da imate pogrešnog čoveka. -Izvinite, jesam li se obraćao vama?
-Pratimo vas, znamo ko ste i šta planirate. -Ovo je ludo.
-Mislite da sam terorista? -Zašto ste kupili karte u poslednji tren?
To je bilo spontano putovanje.
Tako je. Ja sam pričao agentu Tvidu...
...kako sam hteo da odem na zabavno putovanje u Linkoln, Nebraska.
Da li ste trenutno član pronalazača persijskih žena.com?
-Da, ali ne razumete. -Jesi? Ko je to?
Faranuš. Ništa nije bilo. Mogu da objasnim.
Objasni ovo magarče. Kao šef službe za zajmove u Brea Federalnoj Štedionici...
dali ste čoveku novac da započne posao sa đubrivom.
-Za šta, za bombe? -Ne.
-Nedavno ste uzeli časove letenja? -Jesam. Oh, ma dajte.
Zašto ste učili korejski, u savezu ste sa severnom Korejom?
Ne. Šta?
Bili ste oženjeni samo na 6 meseci. Je li to zbog imigracije?
-Bio si oženjen? -Odavno, hteo sam da ti kažem.
Hteo sam da joj kažem. Samo nikada...
Počnite da pričate, Karl, ako vam je to pravo ime.
Poznavali smo još jednog Karla, koga nismo voleli baš mnogo, zar ne Tvid?
Ime mu je bilo Marks.
Moram da razgovaram sa advokatom.
Pre nekoliko meseci je moj klijent pohađao seminar za samopouzdanje...
...gde se zahtevalo da kaže da na bilo koji zahtev koji mu se postavi.
Sve aktivnosti koje su delovale sumnjivo, časovi letenja...
...spontana putovanja, sve je jer mora da kaže da na svaku priliku.
-Govorio si da na sve? Zezaš me? -Nije kao što zvuči.
A kako jeste? Volela bih da čujem.
Razmišljam da li postoji bolji način od ovog prepucavanja.
Možda bi trebali da popričamo nasamo. Izađimo.
-Uh. Bilo je blizu. -Šta to, Karl?
Ozbiljan si? Govorio si svemu da? Čak i ako ti se to ne dopada?
-Ne. Naravno da ne. Ponekada. -Oh, dobro. Kakvo olakšanje.
Mislima sam da lažes svo vreme, ali je samo ponekada. Odlično.
Nisi želeo da dođes na moj šou, nisi želeo samnom na džogiranje.
-Nisi želeo da putuješ sa mnom. -Želeo sam. To je bila moja ideja.
Da te pitam da živimo zajedno, trebalo mi je mnogo i to sam i mislila.
Nisam znala šta da očekujem, ali sam predpostavila da mislim...
...kao odrasla osoba, da ćeš ti izvagati mogućnosti.
Pauzirao si. Hteo si da kažeš ne, ali nisi mogao. Morao si da kažeš da.
To nije potpuno istina.
Kako da znam da si bilo šta uradio jer si želeo...
...ili zato što si pratio prokleti program?
-Alison. -Doviđenja, Karl.
Ne mogu da verujem da joj nisam rekao da sam bio u braku.
Ja sam idiot.
-Znaš šta sam uradio? -Šta?
Pitala me je da počnemo da živimo zajedno, a ja sam oklevao.
To je bilo kao ne. Trebao sam da odmah kažem da, znaš?
Tako sam zeznuo celu stvar. Prekršio sam zavet.
Da li pomišljaš da si sve zeznuo...
...jer si govorio da bez razmišljanja, a ne zbog zaveta?
To je vezano za univerzum. Veliki je to dogovor.
Postoji sredina u svemu. Moraš da obradiš stvari.
Da ih proceniš individualno i da odlučiš od slučaja do slučaja...
-Kao normalni ljudi. -Dobar zaključak. Zadrži misao.
Alison!
Ili ne.
-Alison, možemo da razgovaramo? -Skloni se od mene.
Ok.
-Dalje. -Dobro.
Karl.
Ćao, Karl.
-Oh, baš volim dobru hranu. -Ja takođe.
-Stvarno? -Aha.
Znaš li da smo ti i ja veoma slični?
Moja majka voli dobro jelo.
Hej.
Ponovo sam ja.
Posebno govorim o 15 do 20 procenata.
Ok, totalno sam bez kontrole. Zvanično letiš sam.
Kul.
Nema boljeg osećaja na svetu, zar ne?
Zdravo, Džejk, Rodrigo, Penelope, Filipe, Zahari.
Hvala vam svima što ste došli...
...bez ijednog drugog razloga, osim što ste to zaista hteli.
Nezvanično, ostali mogu da skoče sa mosta.
Alison?
Ne, ovde Ves P., Veliki K. Da li sam te pozvao u nezgodno vreme?
-Ne, ne. Samo visim ovde. -Dobro, dobro.Samo te proveravam.
Da vidim kako te Korporacija tretira.
Rasturaš se od posla sa tim piunima, ha?
-Nikada o njima nisam mislio na... -Čekaj, čekaj, čekaj, samo sekund.
-Ves? Čuješ li me? -Idi po lopticu.
Slušaj, imam posao za tebe, gasimo gomilu ispostava...
...a ti treba da kažeš menadžerima. -Gasite ispostave?
Koje?
Mi smo Sparta!
Zdravo, Norm.
Imate tri poruke.
Zdravo Kar, ovde tvoja telefonska sekretarica.
Ma ne, ja sam, Norm. Da te podsetim na večerašnju zabavu. Vidimo se.
Karl, ovde Runs. Hvala što si mi dao da koristim tvoja kola.
Možda ćeš primetiti da nedostaje prednji branik. Ne brini.
Dao sam im tvoje osiguranje. Sve je sređeno.
Ostavio sam gomilu veša u sobi. Ne zaboravi, bez štirka. Volim te.
Ovde Piter. Siguran sam da znaš, i da ti je to prva stvar...
...ali samo da se uverim da je Lusina zabava zakazana za sutra uveče.
Ništa mi nisi potvrdio.
Zabava, sranje.
Jel tako? Zovi me.
-Hej, ljudi. -Hej.
-Šta nije u redu? -Moramo da razgovaramo.
-Šta? -Uđimo, sve ću da objasnim.
Iznenađenje!
Oh moj Bože.
-Sretno ti bilo. -Kako si izveo ovo?
Pozvao sam nekoliko dužnika, prestao bacati novac na to.
Sviđa mi se, sviđa mi se.
-Runi. -Čestitam.
-Ovo je Bert. Radi sa đubrivom. -Hej, B.
-I Li, on je muška sestra. -Znam Lija.
Dajmo ovom momku piće. Nema još mnogo života.
Na njegov račun, na njegov račun.
Tortu?
-Hvala. -Nema na čemu.
-Oh, Džon Gudman. -Ne, to je Alek Boldvin.
Oh, jeste.
Norm. Hvala što si došao. Kako se držiš?
U redu sam, Kar.
-Idem iz dana u dan. -Hoću da te upoznam sa prijateljicom.
-Normane, ovo je Su-Mi. -Zdravo. Mogu li te zvati Su?
-Da. Da li igraš? -Pobedio sam na nekim takmičenjima.
Vidi ovo.
-Oh, ta je zanimljiva. -Aha. I upola cene, pa...
-Najbolja zabava ikada, čoveče. -Čoveče, zaslužio si.
-Jesi li dobro? -Jesam. Jesam.
-Još se ne javlja? -Ne.
-Šta ćeš da radiš? -Nemam pojma.
Mislim da ću se držati programa. Govoricu svemu da.
Znam da zvuči blesavo, ali možda sve to loše vodi nečemu dobrom.
Ne zvuči blesavo. Možda malo. Hoćeš sutra na večeru?
-Da. Ali ne zato što moram. -Super. Ali moraš.
Da.
-Ali ti želiš. -Oh, da.
-Tako jako. -Oh, Bože, i ja.
-Samo o tome mislim. -Stvarno?
-Zdravo. -Zdravo.
-Vi ste sigurno Tili. Čuo sam mnogo o Vama. -Zar nije to lepo?
-Da li bi mi pomogao? -Apsolutno, da. Nema problema.
Hajde, idemo.
-Halo? -Ćao, Karl.
-Oh, Stefani. Šta nije u redu? -Možeš li da svratiš?
-Posvađali smo se i otišao je... -To se reši samo od sebe.
Neznam.
Ne ovoga puta. Mislim da je gotovo.
Možda treba da bude tako.
Deo mene je osećao da nije bilo u redu od samog početka.
Neznam, Karl. Tako sam zbunjena.
Dobro. Ja ću preuzeti odavde, to je, dobro...
-Ostani sa mnom večeras. -Oh, Stef...
Stef...
...ne mogu.
Žao mi je.
-Šta kažeš? -Kažem ne.
Ozbiljno?
Isuse!
Molim te. Nisam ni video crvenu zonu.
-Tu sam tek 20 minuta. -Žao mi je, druže. Ne mogu ti pomoći.
Oh, daj bre. Ne možeš li da me ostaviš na miru.
Ne, čoveče, ne, čoveče, ne, čoveče.
Nije moguće!
Drkadžija.
Poglavlje 26, "Reči koje se rimuju sa da."
-Terense, ne šizi. -Šta, jebote?
Isuse, ta sestra nije mogla biti očiglednija.
Svršavala je ovde u sobi. To je kao, "Daj mi malo prostora, ženo."
I dalje sam ubeđen da je samo je proveravala Karla.
Piter.
Zavet.
Hej, druže, dobro si?
Zavet dolazi po mene, čoveče.
-I dalje priča o glupom zavetu. -Nije glupost.
-Jeste glupost. -To je on.
Hvala ti Bože. Terense. Moraš ukinuti zavet, ubija me.
-Prvo, šta si radio u mojim kolima? -Rekoh. Treba da mi ukineš zavet.
Nema zaveta. Nikada nije bilo. Samo ubeđivanje.
-Ubeđivanje? -Pa, morao sam nešto da kažem.
Bio si naporan i blamirao me pred publikom.
-Znači, sve ono sa da je sranje. -Nije, samo ne znaš kako da koristiš.
Znam. Treba svemu reći da.
Ne, to nije poenta.
Dobro, možda na početku jeste, ali to je samo dok se otvoriš...
...da se pokreneš.
Onda govoriš da, ne zato što moraš...
...ne zato što ti zavet nalaže...
...nego zato što ti srce zna da to želiš.
Da.
U pravu si.
Ima smisla.
-To sam i ja rekao. -Nisi ti to rekao.
Jesam
-Nisi rekao tako. -Ne sa akcentom.
Hvala ti, Terense Izvini zbog kola i tvoje glave.
-Koliko je sati? -5 i 40 ujutru.
Savršeno.
-Ja sam rekao to. -Kako god.
Uskočiću u krevet za slučaj da se sestra vrati.
-Morate da se vratite u sobu. -Ne moram.
-Gospodine, stanite. -Poljubiš me.
-Li, šta radiš ovde? -Ja sam sestra, sećas se.
Oh, da, u pravu si. Izvini. Mogu li da pozajmim tvoj auto?
Ne, više nemam kola. Imam moj Dukati, zahvljujući tebi.
Dukati.
Da li si ikada vozio neki ovakav? Veoma su moćni.
Jesam, stalno se vozim na skuteru sa Alison.
Ne, Karl, to nije isto.
Moraš biti pažljiv. Ok? Ove stvarčice imaju mnogo...
Sveti Isuse.
Snage.
-Kako ide? -Ne žalim se.
Možda bi ste hteli da se sklonite sa puta.
Izvinite.
Kakav seronja.
Karl, šta radiš ovde?
Hteo sam da ti kažem da ne želim da živim sa tobom.
Ok, vau. Hvala. Moj vitez u sjajnom oklopu.
Ok, ljudi, idemo.
-Ali želim da budem sa tobom. -Ali ja ne želim, ne znam ko si.
Sve što sam ti rekao sam i mislio, osim dela o zajedničkom životu.
To me čini nervoznim, ali je normalno. To je velika odluka.
Ne treba da uskačemo bez razmišljanja.
to počnemo a da ne razmotrimo.
Zašto da ne? Ti to radiš sa svime. Govoriš da svemu što ti naiđe.
To nije tačno. Možeš reći ne ako nešto ne želiš.
Brilijantno, Karl. Odakle ti to? Iz tvoje literature?
Gledaj, znam da filozofija ima nekih rupa.
Misliš? Meni deluje prilično tesno.
Da to nisam radio ne bih te upoznao.
Zato što stari Karl nije mislio da je dovoljan za bilo koga.
Mislio sam, ako kažem da stvarima i povežem se sa ljudima...
...pre ili kasnije, shvatili bi da im nisam dovoljan.
Mislio sam da nemam šta da podelim sa drugima.
A sada znam da je to što imam da delim ogromno, i to želim da delim sa tobom.
-Možeš li malo, Redži? -Ozbiljno, ortak.
Izvinite, delovalo je zanimljivo.
I da sam te upoznao, ne bih te pozvao da izađemo.
Totalno si bila drugačija od mene. Umela si sa stvarima i imala prijatelje...
...pevala u rok bendu i živela punim plućima.
Ničega se nisi plašila.
Ne misliš valjda da se ničega ne bojim?
Za šta me smatraš? Bojim se mnogo toga.
I ja se bojim. Hajde da se bojimo zajedno.
-Neznam šta želiš da kažem? -Samo da, ali ako stvarno to misliš.
Možeš li uskoro? Mislim da mi postaje hladno.
Da, primetila sam.
Pa?
-Možda. -Ma hajde.
-Neću reći tu reč. -Ok. Možda je dobro.
Dopada mi se možda.
Daj, Redži.
Izvinite, ali naborano je izašlo iz mode. Imate li nešto sa ravnim prednjim delom?
Oh, Su-Mi, naborano je out?
Ja činim tvoju opremu dobrom!
Hvala, ljudi.
-Ovo je najbolja donacija ikada. -Nema na čemu, Karl je to omogućio.
-Dobar si čovek, Karl. -Ništa. Znam mnoge koji su voljni da daju.
-Recite milion puta i još milion puta. Reč koju ćete reći je... -Da!
Dragi Bože.
NIJE KRAJ!
Da li još nešto treba da znamo?
Instikt će biti taj koji će kočiti vašim bradama ili čelom.
-Probajte da se oduprete. -U redu.
U redu.
Oh, i hvala za zajam.
Nikada ne bih završio odela bez njega.
Slušaj, neću ti zameriti ako ne želiš da uradiš ovo.
Šta?
Mislim, sviđaćeš mi se iako ispadneš kokoška.
Šta ako sam od onih kokoški...
...čiju glavu ne odvoje, a telo bace u đubre?
Vidimo se dole. Ako se ne onesvestiš.
Rekao sam ti, urastao mi je nokat u nogu.
Volim ovo.